Mina herrar.
Vår skatt är orörd.
Den värdefullaste, privata myntsamlingen är fortfarande vår.
Rossini Enterprises har byggt sin verksamhet med den som säkerhet.
Den har gjort oss rika.
Dess värde minskar aldrig, varken vid börskrascher eller ekonomiska kriser.
Det är brådis.
Vi är alltid redo. Uppfattat.
Jag har allt ni behöver.
Jag hoppas det. Ni har ju bekräftat leverans.
De är där inne allihop.
Räkna dem om du vill.
Det är lugnt.
Jag litar på er.
Rör dig inte!
Släpp pistolen.
Släpp pistolen, sa jag.
Det är därför jag alltid har två. Gå!
Gå!
Stanna. Lägg ned vapnen, annars dödar jag honom.
Lägg ned vapnen, annars dödar jag honom.
Backa!
Gå.
Du kör.
- Tack. - Ingen orsak.
Släpp pistolen.
Vi tillhör Interpol. Får jag visa er min bricka?
- Var är den? - I min bakficka.
Tänker ni stanna en stund? Kan jag slappna av nu?
Ni sabbade just en operation för att haffa vapensmugglare.
Det var ert eget fel. Vi hade inte blivit informerade.
Kan vi åka?
Låt mig göra det.
- Får jag...? - Ja.
De lär inte sälja mer vapen, i alla fall.
Vi hittar aldrig leverantören.
För att inte tala om kunderna som köpte dem.
Vi borde debriefa dig innan du åker.
Jag skriver rapport i morgon. Jag har ett äktenskap att rädda.
Och... Min dotter kommer vara där.
- Har du en dotter? - Ja, vi har inte träffats på länge.
På länge.
Okej...
- Hur ser jag ut? - Du är stilig.
Lycka till med frun och dottern.
- Går du ofta på såna här fester? - Ibland. Det ingår i jobbet.
Ursäkta mig.
- Han är söt. - Ja.
Mary, lika snygg som vanligt. Vem är din väninna?
Diana, min mans dotter. - Det här är Gabriele Damiani.
Trevligt att träffas.
- Kommer Michael? - Kanske.
Han arbetar som vanligt.
Jag har inte träffat honom på fyra år, men han kommer ändå inte i tid.
Vi ses sen.
- Gabriele gjorde visst en framstöt. - Det kändes som ett frontalangrepp.
Han är snygg, rik och singel. Vad är problemet?
- Jag är gift. - Du är separerad.
Se om gräset är grönare på andra sidan.
Ni var för unga när ni gifte er. Njut medan du kan.
- När man talar om trollen... - Vad har han för ursäkt nu?
Hej, Michael.
Ja, Diana är här.
- Be vakterna släppa in honom. - Måste jag det?
Okej, hon fixar det. Vi ses snart. Hej då.
Hej, Mary.
- Du är ursnygg. - Detsamma.
Var är Diana?
Diana!
Hej.
- Jag har saknat dig jättemycket. - Jag har saknat dig också.
- Jag är så fånig. - Nej.
Det är inte fånigt att sakna sin pappa.
- Jag önskar vi kunde träffas oftare. - Jag också.
Beklagar att jag är sen. Jag fick förhinder på jobbet.
Se på dig!
Du är ursnygg. Du har vuxit upp. Låt mig se.
- Gumman... Kom hit. - Ingen har sagt "gumman" på länge.
Du är min lilla tös. - Vi går upp och kollar läget.
Mina damer och herrar. Hör upp, är ni snälla.
Efter två år med stark försäljning...
- Vänta. Hur gammal är du nu? 12? - 24.
Vi har fusionerat oss ur krisen.
Tack. Rossini Industries investerar tungt i ny teknik -
- för att ligga före i utvecklingen.
- Slå er ned. Frun. - Ursäkta oss. Ursäkta.
Precis som alla andra vill jag se mitt bolag göra vinst -
- men på ett villkor. Vi måste ta hand om den värld vi lever i.
Vi måste respektera miljö, människor växter och djur på vår vackra planet.
Det är av största vikt för mig och våra företag.
Tack.
Ciao.
Gå in.
Kom!
Vad pågår?
God kväll, mitt herrskap. Beklagar att vi avbryter er.
Vi ska vara här i några timmar och förväntar oss att ni samarbetar.
- Vad vill ni? - Du där. Kom hit.
- Jag? - Hon stannar hos mig.
Du sitter i en dålig förhandlingssits även om du älskar din dotter.
Fröken Sara Rossini, var så snäll.
Hur kände ni till den?
Vem berättade om den?
Jag måste be er följa med mina män en våning upp.
Ni kommer delas in i grupper och hållas fångna tills vi är klara.
Kom. Det är ingen fara.
Det är ingen fara.
Det är uppfattat.
Diana, kom.
- Låt honom vara. - Jag är läkare.
Jag är soldat och vill se honom dö.
- Din jävel! - Tack.
Gå upp till de andra.
Bär ut honom.
Hur känner ni till det här rummet?
Ge mig era mobiler.
Kom igen!
Kom igen.
Gå.
Pappa, titta.
- Har du redan gjort bort dig? - Scott.
Ta med teamet och kom till Rossinis villa.
- Vi har en gisslansituation. - Vad pågår?
- 15, 20 beväpnade män. 50 i gisslan. - Vi behöver förstärkning.
- Nej, de har Mary. - Din dotter, då?
- Hon är med mig. - Vi är där om 20 minuter.
Okej...
Vi måste sätta dig i säkerhet. Du får gå själv.
- Gå till byn. Var har du mobilen? - Jag tappade min väska.
Okej, här är pengar. Gå till ett hotell eller en restaurang.
- Ring mig när du är där. - Okej.
Här.
Det kommer att ordna sig.
Vi hörs snart.
Sök av området.
Stanna.
Goro, två av våra killar är döda.
- Har ni hittat nycklarna? - Nej, sir.
Stanna!
Rör på påkarna!
Kom igen! Rör på påkarna!
Stanna där nere.
Doktorn, vill ni rädda henne? Jag vill undvika kvinnliga dödsoffer.
- Jag behöver en platt yta. Köket. - Köket?
- Kan du be era män hjälpa mig? - Sätt fart.
Lystring! Dörrarna har försetts med sprängladdningar.
Försök inte med fönstren. Lämnar ni rummet, dör ni.
Fattar ni?
Har ni förstått?
Du blev skjuten.
- Vad hände? - Du blev skjuten.
- Helvete... - Du blöder.
- Kommer jag att dö? - Nej.
Inte om vi kan få ut kulan.
Jag behöver knivar, alkohol, vassa saxar -
- och mängder av handdukar. Mängder.
Jag har gjort det här många gånger förut.
Du kommer att klara dig.
Ho-jin låg vid dörren. Ki-nam och Eiro låg längre ut.
- Polisen kan vara på väg. - Vi visste att de skulle komma.
- Vem är killen? - Vet inte.
- Han står inte med på gästlistan. - Jag vill veta vem han arbetar för.
Sir? En ensam polisbil kör upp mot huset.
Var är alla?
God afton, assistenter.
Bianchi? Bianchi?
Bianchi, svara.
Allt är i sin ordning. Inget att rapportera.
- Snabba på. - Uppfattat.
Dra in honom.
Göm bilarna. Det kanske kommer fler poliser.
- Ja? - Pappa?
Allt väl?
Ja, jag är på hotellet.
Bra.
- Älskar dig. - Pappa?
- Frita Mary. - Det ska jag göra.
Här.
- Bianchi? - Ja?
Du låter inte frisk.
Jag mår bra.
Jag vill prata med Rossini.
Jag vet inte var han är. Jag får ringa upp.
- Rossini här. - Ursäkta att jag stör, herr Rossini.
Jag ville bara kolla så allt är väl.
- Allt är väl. Hur så? - Jag ville vara på den säkra sidan.
Alla har det trevligt.
- Tack för er omsorg. - Ingen orsak.
Du kommer göra så vi stryker med.
Jag tror inte de har en krypskytt som siktar mot våra fönster.
- En bluff? Är du säker? - Ganska säker.
- Jag gillar inte "ganska". - Vi kan inte vänta på att bli dödade.
Hade de velat döda oss, hade de redan gjort det.
- Det var alltså därför ni kom? - Hur öppnar jag den?
- Sara! - Koden.
Jag har den inte.
Jag tror dig inte. En i gisslan.
- Vad gör du? - Ett test.
De kommer döda oss en i taget.
- Njuter du av att döda? - Ja.
Vi kan hålla på ett bra tag...
...men du är kanske mer medgörlig om vi tar din dotter i stället.
Tio, nio.
Åtta, sju.
- Sex, fem... - Okej!
Sluta!
JDWK -
- 8954AS.
Jag vet att jag behöver tre nycklar för att öppna valvet.
Du hade en. De andra två är i Singapore och Paris, men inte i dag.
Jag vet inte vem som har dem. Vi har förberett oss för sånt här.
Jag vet -
- men du har information som dina kräk till aktieägare -
- nog vill byta mot några mynt.
Jag ger er tio miljoner om ni ger er av direkt.
- Tio miljoner? - Ja.
Vänta lite nu...
Det ligger 150 miljoner under våra fötter.
Som inte går att spåra.
Tack, men nej tack.
För bort dem.
Nu har jag den.
Jag har den! Helvete! Hon blöder.
Sätt tryck på såret. Hon måste till sjukhus. Tryck!
- Skynda dig! - Tryck hårt.
Fan.
Sophie...
Det lär ta ett tag om vi saknar två nycklar.
Alla gästerna gick igenom metalldetektorn.
Vänta... Zooma in.
Nyckeln är inte gjord av metall.
Jag kommer kroppsvisitera alla i gisslan om jag måste.
Du tänker bara på att roa dig.
Janko, nycklarna är inte gjorda i metall. Visitera gisslan igen.
Jag vet vad de är ute efter och var det är.
Var är Mary?
- Vi måste ta henne först. - Vi får göra gemensam sak.
Okej, vi drar.
Släpp pistolen.
Vem fan är du?
Rör dig inte!
Nu är det min tur, pappa.
- Varför? - Du sa att bolaget har rent samvete.
Men jag vet vad ni gjorde i Kongo, Liberia och Iran.
Jag vet att barnsoldater bevakar gruvorna.
Jag känner till fälten i Afghanistan.
Det har betalat för allt du nånsin haft.
För bort dem.
Tack.
Du kommer bli rik och jag kommer få makten.
Kanske...
Onödigt bagage.
Suleiman!
- Hur ser det ut? - De är 15, 20 kommandosoldater.
Rossini har visst en skatt begravd under huset.
- Hur har de skyddat området? - Med sprängämnen. Krypskytt på taket.
En busbaggis...
- Vi får inte underskatta dem. - Mary, då?
Jag måste skära upp en tampong.
- Cooper, en kniv. - Vad ska du ha tampongen till?
Cooper. Tampongen utvecklades under första världskriget.
För skottskador. Först senare insåg de... Du fattar.
Kolla såret.
- Hon blöder fortfarande. - Okej...
Håll henne stadigt. Hon kan vakna.
Håll henne stilla. Tryck ned henne.
Tryck ned henne.
Hur länge?
Utan nycklar?
En timme.
Okej, tryck försiktigt på såret.
Okej.
Tack.
Vakna.
Bianchi? Är du där?
Bianchi? Bianchi?
Det är Sardi. Svara, är du snäll.
Bianchi?
- Det är lugnt. - Det låter inte så.
Bianchi?
Jag måste sluta.
Två beväpnade män går ut genom huvudporten.
De är inte i den stora salen.
De är på övervåningen.
De har delats upp och sitter i olika rum.
Jag ser krypskytten. Jag måste döda honom innan ni kan gå in.
Lycka till.
Har ni hittat nycklarna?
Jag ser krypskytten.
Krypskytten nedkämpad.
Bianchi, svara.
Jag tror det har uppstått problem vid Villa Rossini.
- Vad då för problem? - Vet inte. Bäst ni kollar upp det.
Okej.
Fas tre.
Sätt i gång.
Jag har intagit position.
- Det ser ganska bra ut. - "Ganska" bra.
Vi måste hoppa.
Vi hjälper er.
Okej. Okej...
Jag älskar det.
- Du älskar ingen. - Det höll jag på att glömma.
Helvete!
Bra för dem.
Mary? Nåt är fel. Hennes puls...
Sätt tryck på såret.
Ett, två, tre, fyra, fem.
Kom igen, Sophia. Rädda henne!
- Sophia, kom igen. - Sophia!
Sophia! Sophia.
Sophia.
Polisen är här.
God afton, mina herrar.
Jag hade låtit bli det där i ert ställe.
- Jag är redo att sluta ett avtal. - Vad då för avtal?
Jag friger gisslan. Ni behöver inte göra nåt.
Mina affärer med herr Rossini är avklarade och det är dags att dra.
Skaffa bussar åt gisslan. När de har gått på, åker vi. Utan fuffens.
- Frige fem nu. Som vänskapsgest. - Det behövs inte.
Jag avrättar fem i gisslan varje gång ni försöker bryta avtalet.
Tänk efter.
Om allt går väl -
- blir du känd som den som löste den värsta gisslankrisen i Italien sen...
På år och dag.
Räddade du henne?
Ett krigsoffer.
- Vad då "krig"? - Omfördelning av välstånd.
Stöld, alltså? Du verkar inte vara nån Robin Hood.
Jag hinner inte förklara.
Du får följa med mig.
Bär ut dem.
Fan.
Lystring. Ni kommer att friges snart. Bussar är på väg.
Vi måste binda era händer och sätta på er huvor för -
- att underlätta utväxlingen. Bli inte rädda.
Om ni samarbetar kommer allt gå som smort. Uppfattat?
Bort med tassarna!
Jag ser Mary. De går ned i underjorden.
Kom.
Duktig tös.
Bäst du springer.
Vänta.
Är ni oskadda?
Nu är ni i säkerhet. Jag ska kolla upp de andra. Var tysta.
Vad pågår?
Okej... Ni kan lämna mig här.
Sällan.
- Ni behöver mig inte. - Jo, annars hade du varit död.
Jag vet vem du är.
Du är hans fru. Det är därför jag behöver dig.
De har Mary.
Nu drar vi.
Raska på.
Gå före. Gå, gå, gå.
Förlåt, pappa.
Pappa... Förlåt.
Nej, kämpa!
- Emma. - Frank.
- Vad hände? - Det är ingen fara.
- Fan... - Jag har bara en svår huvudvärk.
Ja?
- Uppfattat. - Ge dig av.
Ge dig av!
Du får navigera.
Jag är här.
- Var är de? - De flesta av dem är döda.
Det är över. Vi går härifrån.
Sara, då?
Hon sa att hon förlät dig.
Vad i helvete...? Din slyna!
- Vad pågår? - Mobilens spårfunktion är på!
Helvete! Din jävla bitch!
Jag visste att du var en bitch.
Stäng av strålkastarna.
Vänster.
Snäv vänstersväng om 50 m.
Sen 100 m rakt fram.
Stanna här.
100 m rakt fram, sen höger.
Den här vägen leder till den röda fläcken.
- Kom igen! - Kom, gumman!
Din jävel! Fan ta dig!
Inte ett steg till!
- Släpp henne! - Inte än.
Jag struntar i guldet. Släpp henne, bara.
Kom inte närmare!
Jag tar din bil och kör nedför kullen. Sen lämnar jag henne.
Okej.
Här står ni.
Kom närmare.
Flytta över väskorna till din bil.
Tack.
Hon är din.
Han kom undan.
Tror du det?
- Jag behöver bara ett par stygn. - Det lär bli mer än ett par.
Skönt att du klarade dig.
Tjena.
Läget, Frank? Skönt att se att du klarade dig.
Pappa.
Jag var livrädd.
Det är ingen fara. Det är ingen fara.
Översättning: Martin Andersson www.btistudios.com